![](https://indexadhu.hit.gemius.pl/redot.gif?id=nSCbubuYpDWJZLZs0TssLrbt33Lk5kbipuiZrkg89G3.g7/stparam=skrjjshgja/fastid=eeorncrnbsilkneetelidigetojp/nc=0)
Egyre több kutató jut arra a megállapításra, hogy a Föld jégkészletei gyorsulva fogyatkoznak. Az európai földtudományi unió (EGU) ezen a héten Bécsben megrendezett éves konferenciáján Eric Rignot, a NASA-JPL kutatója olyan vizsgálatokról számolt be, melyek szerint a grönlandi gleccserek folyási sebessége, vagyis tömegvesztése részben drámai mértékben felerősödött.
A jégtömegek viselkedésének mérése modern eszközökkel is nehéz feladat. Egyrészt rendelkezésre állnak a csapadékadatok, másrészt meghatározható az elolvadó és elfolyó mennyiség. A felszín tanulmányozására műholdas felvételek is rendelkezésre állnak, illetve a legújabb a gravitációs mérés, szintén műhold segítségével, írta az APA hírügynökség.
Lehagyta a modelleket
A módszerek sokszínűsége oda vezetett, hogy a múltban a kutatók gyakran tettek eltérő megállapításokat adott jégtömeg állapotáról. Most viszont már alig férhet kétség ahhoz, hogy a sarki jégtakaró egyre gyorsabban olvad.
Az olvadás sebessége minden múltbeli modellszámítást leköröz, jelentette ki az EGU plénuma előtt Richard Alley, a Pennsylvania egyetem kutatója. Eric Rignot többek közt műholdas radarfelvételeket használ a gleccserek haladási sebességének megállapításához.
Gázt adnak a gleccserek
A grönlandi jégtakaró szélén ezek a jégfolyamok két év leforgása alatt részben megduplázták és megháromszorozták a sebességüket. Az ebből számított tömegvesztés szintén drámai képet mutat, és a változás gyorsulni látszik.
A Colorado egyetemen dolgozó Isabella Velicogna a jégtakaró állapotának meghatározásához a nehézkedési erő apró változásait használja. A gleccser tömegének fogyatkozása ugyanis a gravitáció minimális változásával jár együtt. Több műhold segítségével a változás nyomom követhető. Ennek során a kutatók azt a tényt használják ki, hogy a különböző tömegek fékezik illetve gyorsítják a műholdakat.
Időközben sikerült kiértékelni a 2002 és 2005 között született adatokat. A Nyugat-Antarktiszt tömegvesztése ez idő alatt évi 150 köbkilométer volt. A Kelet-Antarktiszon, ahol viszonylag stabilabb éghajlati viszonyok uralkodnak, hasonló tömegvesztés, talán csak a mérési bizonytalanságok miatt, nem tapasztalható.
![](https://indexadhu.hit.gemius.pl/redot.gif?id=nSCbubuYpDWJZLZs0TssLrbt33Lk5kbipuiZrkg89G3.g7/stparam=skrjjshgja/fastid=eeorncrnbsilkneetelidigetojp/nc=0)