![](https://indexadhu.hit.gemius.pl/redot.gif?id=nSCbubuYpDWJZLZs0TssLrbt33Lk5kbipuiZrkg89G3.g7/stparam=skrjjshgja/fastid=eeorncrnbsilkneetelidigetojp/nc=0)
Kik védték kivégzése előtt XVI. Lajost?
További Történelem cikkek
-
30 éves a rendszerváltó paktum, 30 éve ül Orbán a parlamentben
- A vérengzés nem egyszeri kisiklás, hanem a szovjet politika része volt
- Évekig náci megszállás alatt volt az ország, mégis megmenekült a zsidók 99 százaléka
- Mostantól bárki elolvashatja Rákosi Mátyás magánleveleit
- Megtalálták a világ legöregebb macskáját
A Tuileriák 1792. augusztus 10-i ostroma, majd a király hatalmának felfüggesztése, illetve a köztársaság egy hónappal későbbi kikiáltása végleg lezárt egy korszakot a francia történelemben és a francia forradalom is új szakaszához ért. XVI. Lajos ekkor már a Temple börtönének foglya volt, de a Konvent radikális, „hegypárti” képviselőinek ez nem volt eléggé végleges megoldás. „A magam részéről nem látok középutat: ennek az embernek uralkodni vagy meghalni kell” – jelentette ki például Saint-Just.
Nem volt azonban egyértelmű, hogy ki és milyen alapon ítélkezhet az egykori uralkodó felett, akinek a sérthetetlenségét – néhány külön meghatározott esetet leszámítva – az 1791-es alkotmány is garantálta. Hosszas vita után XVI. Lajos – már nem királyként, hanem „Louis Capet” polgárként emlegetve – ügyét végül 1792 decemberében maga a bírósággá alakult Konvent tárgyalta.
Az ügyvéd szúrta el?
Lajos védelmét egy négyfős ügyvédcsapat élén Raymond de Sèze látta el. Miután december 11-én Bertrand Barère ismertette a teljes képtelenségeket is tartalmazó 33 vádpontot, december 26-án a védelem kapott szót. Egyesek szerint de Sèze briliánsan zúzta porrá a vádpontokat, mások szerint viszont meglehetősen halovány kísérletet tett csak a király megmentésére.
![1972. decemberében XVI. Lajos a bíróssággá alakult Konvent előtt](https://kep.cdn.indexvas.hu/1/0/875/8752/87527/8752773_bd77a99508d2305e883ad1abd5eb88e1_wm.jpg)
Az a furcsa helyzet, hogy bizonyos szempontból mindenkinek igaza van. A fennmaradt periratok alapján nagyon úgy látszik, de Sèze jogi szempontból kifogástalanul dolgozott. A védelmet főként arra építette fel, hogy kétségbe vonta a bíróság illetékességét, miközben azt állította, hogy jogtalan volt a sérthetetlenség felfüggesztése, a vádpontokról pedig bebizonyította, hogy azok „elkövetésük” idején nem is számítottak bűncselekménynek. A paragrafusok értelmében igaza is volt, de nem vette figyelembe, hogy a király pere alapvetően nem jogi, hanem politikai ügynek számított.
Jogi nonszensz
Védőbeszédének végén ugyan felhívta a képviselők figyelmét arra, hogy ők maguk is a történelem ítélőszéke előtt állnak – „Polgárok! Gondoljanak arra, hogyan ítélik meg majd az önök döntését, és hogy a vádlott ügyében hozott ítéletüket az évszázadok ítélik majd meg” –, valószínűleg azonban ennél jóval erőteljesebb, az érzelmekre ható szónoki teljesítményre lett volna szükség. A képviselők többsége nem foglalkozott a jogi részletekkel, egyhangúan szavaztak a király bűnösségére, majd január 16-án 387:334 arányban XVI. Lajos kivégzésére. A védők egyike volt Chrétien-Guillaume de Malesherbes, a híres felvilágosult jogtudós, akinek önkéntes felajánlkozását a feladatra XVI. Lajos ekképpen köszönte meg: „Az Ön nagylelkűségét még értékesebbé teszi az a tény, hogy kockára teszi életét, bár az enyémet nem fogja tudni megmenteni.”
![XVI. Lajos kivégzése](https://kep.cdn.indexvas.hu/1/0/875/8752/87527/8752799_a1d849464ba64c14b5f03d6d444eef97_wm.jpg)
Capet Lajost 1793. január 23-án fejezték le, a jogszabályokat figyelmen kívül hagyó eljárás veszélyes precedenst teremtett, és a jakobinusok hamarosan ki is használták ellenfeleikkel szemben, hogy a politikai érvelés adott esetben teljesen felülírhatja a törvények által megszabott kereteket. A forradalmi terror ismét fellángolt.
![](https://indexadhu.hit.gemius.pl/redot.gif?id=nSCbubuYpDWJZLZs0TssLrbt33Lk5kbipuiZrkg89G3.g7/stparam=skrjjshgja/fastid=eeorncrnbsilkneetelidigetojp/nc=0)