Erdoğan nagy fejmosásra számíthat Putyintól
További Külföld cikkek
-
Összeütközött és lezuhant két vadászgép Franciaországban
- Elon Musk és J.K. Rowling ellen adott be zaklatási keresetet Imane Helif
- Vlagyimir Putyinnak döntenie kell, elkeseredett lépésre kényszerülhet
- Újabb orosz megyében van szükségállapot, második hetébe lépett az ukrán ellentámadás
- Meglepő látvány fogadta a kaliforniai tanárt: egy medve jelent meg az osztályteremben
Kellemetlen taslit kapott a török külpolitika az ankarai merénylettel, melynek során egy Mevlut Mert Altintas nevű rendőr lelőtte Andrej Karlov orosz nagykövetet, méghozzá épp az Oroszország török szemmel című fotókiállítás nyitóbeszéde közben.
![](https://kep.cdn.indexvas.hu/1/0/1429/14295/142957/14295734_d1077d18ed77089b45a6a4e04253b4cf_wm.jpg)
Figyelem!
Figyelem! A kép nyugalom megzavarására alkalmas, csak akkor kattintson rá, ha képes elviselni egy holttest látványát.
Az ön által letölteni kívánt tartalom olyan elemeket tartalmaz, amelyek Mttv. által rögzített besorolás szerinti V. vagy VI. kategóriába tartoznak, és a kiskorúakra káros hatással lehetnek. Ha szeretné, hogy az ilyen tartalmakhoz kiskorú ne férhessen hozzá, használjon szűrőprogramot!
Az Erdoğan-rezsim ugyanis a júliusi puccs után meginduló brutális központosítással egy időben külpolitikáján is finomhangolt, ennek a legfontosabb eleme az Oroszországgal és Iránnal való megbékélés. Ennek jegyében kért nyilvánosan elnézést Erdoğan Putyintól a tavaly novemberi incidensért, melyben egy török F–16-os lelőtt egy Szíriában tevékenykedő és minimális légtérsértést elkövető orosz Szu–24-es bombázót.
Az első nyilatkozatokból is kiderült, hogy a merénylet biztos nem fog éket verni a két vezető közé, de a pont kedden kezdődő moszkvai háromoldalú külügyminiszteri egyeztetésen a török tárgyalópozíciót értelemszerűen gyengíteni fogja a hétfői merénylet. Az alapos kivizsgálást követelő oroszok valószínűleg azt is Mevlüt Çavuşoğlu külügyminiszter szemére fogják hányni, hogy a merénylővel rövid úton végeztek ahelyett, hogy megpróbálták volna elfogni és kivallatni.
A török fordulat okai tisztán reálpolitikaiak:
- Az alapvető demokratikus jogok csorbításával, az ellenzék vegzálásával és a kurdok elleni megtorlásokkal Törökország beláthatatlan távolságba került az uniós csatlakozástól, hasonló okok miatt vált hűvösebbé a viszony az Egyesült Államokkal is – Erdoğan azt is sérelmezi, hogy az USA egyre nagyobb támogatást nyújt az Iszlám Állam ellen harcoló szíriai kurdoknak.
- Erdoğan felismerte, hogy ötévnyi erőfeszítése ellenére sem fogja tudni megbuktatni Aszadot, ezért inkább megpróbálja kicsikarni a szír rezsimet életben tartó oroszok és irániak egyetértését egy szíriai török befolyási övezet kihasításához – magát a hasítást pedig már ténylegesen el is kezdte.
Ezt a megbékélést azonban sokan nehezen tudják Törökországban elfogadni – vallási és nemzeti okokból egyaránt.
Az oroszok ugyanis az Aszad-rendszer szövetségeseként az elmúlt 15 hónapban nemcsak arabokat, hanem észak-szíriai türkmén ellenzéki milíciákat is bombáztak – az észak-latakiai hadműveleteknek volt egyenes következményük a légi incidens is. A türkméneket (akiket a magyar sajtóban turkománnak is szokás nevezni) a törökországi nacionalizmus az első világháború után megrajzolt határokon túlra szorult nemzetrészének tekinti – jelentős türkmén közösség él (vagy élt, ki tudja) Aleppóban is.
![](https://kep.cdn.indexvas.hu/1/0/1429/14295/142958/14295816_273370567ca98733abe368cdc44a1fe0_wm.jpg)
A török közvélemény ráadásul a szíriai polgárháború egészét tekintve is markánsan az ellenzék pártján áll, és az orosz bombázásokat légi terrornak, népirtásnak tartja – ebben tulajdonképpen igaza is van. A közérzület alakulásához az is hozzájárult, hogy a szunnita többségű Törökországban sokan vallásháborús színtérként tekintenek Szíriára, ahol a síitákhoz csapódó alavita rezsim tudatosan akarja kiirtani vagy elüldözni a szunnitákat. Ebben az olvasatban az oroszok a vallási üldözés szereplői, ami tovább ront a renoméjukon.
Az ilyen alapvető beidegződések sokkal lassabban változnak, mint a hajlékony diplomácia,
Ez a megközelítés persze iszonyatosan kellemetlen a török kormánynak, ezért inkább megpróbálja azt rátolni a júliusi puccskísérlet óta Erdoğan Soros Györgyének számító Fethullah Gülen hitszónok szervezetére. A parlament külügyi bizottságának alelnöke al-Dzsazírának adott nyilatkozata alapján a fő érv az, hogy a gülenisták nagy informális hatalommal rendelkeztek az oktatáson és igazságszolgáltatáson kívül a rendőrségben is.
És bár Mevlut Mert Altintas motivációiról és kapcsolatairól így pár óra elteltével még keveset tudni, a gülenista szál jó mentség lehet a kormányzatnak, de egyáltalán nem mond ellent a mélyben húzódó nemzeti-vallási sérelmeknek. Ugyanis ahogy Senem Aslan török származású amerikai kutató írta:
Fethullah Gülen a török nacionalizmus és az iszlám szintézisének legfontosabb képviselője, aki úgy gondolja, hogy a török iszlám egyedi és felsőbbrendű a többi nép iszlámjánál. Hangsúlyozza, hogy az iszlám nem az arabok útján jutott el Anatóliába, hanem a Közép-Ázsiából a szúfi dervisekkel.
Ez a szintézis tette lehetővé a gülenisták és a világ nacionalizmus legfontosabb képviselői, az atatürkisták taktikai együttműködését, és talán az sem véletlen, hogy az orosz Szu–24-es lelövésére parancsot adó tábornok és a parancsot végrehajtó pilóta is gülenista volt, mindkettejüket le is tartóztatták a júliusi puccsot követően.
A Guardian elemzése szerint azonban előfordulhat, hogy egy gülenista szál adhat alkalmat arra, hogy Putyin és Erdoğan közösen mutogathassanak a Gülenre – és a Nyugatra. Hiszen a hitszónokot az Egyesült Államok még mindig nem hajlandó kiadni Törökországnak, ahol többek között a júliusi puccsért szeretnék felelősségre vonni. Erdoğan főtanácsadója, Ilnur Cevik a putyinista Sputnik Newsnak adott nyilatkozatából szépen kirajzolódik, hogyan is tereli az „Oroszország mindig is a barátunk volt” irányába a közelmúlt történelmét a török rezsim:
A javuló kapcsolatok és a minden területre kiterjedő intenzív együttműködés Törökország és Oroszország között dühöt váltott ki Nyugaton, főleg az Egyesült Államokban és Németországban. (...) Elkerülhetetlenné vált, hogy a Nyugat megpróbálja aláaknázni ezeket a kapcsolatokat. Szomorú, hogy erre azt a módszert választották, hogy egy Fethullah Gülen terrorista szervezetéhez tartozó rendőrrel meggyilkoltatták az orosz nagykövetet. Ez a szervezet volt felelős az orosz bombázó lelövéséért is, ami sokat ártott a két ország kapcsolatának.