![](https://indexadhu.hit.gemius.pl/redot.gif?id=nSCbubuYpDWJZLZs0TssLrbt33Lk5kbipuiZrkg89G3.g7/stparam=skrjjshgja/fastid=eeorncrnbsilkneetelidigetojp/nc=0)
A fajok kihalása kevésbé súlyos, mint korábban hittük
A 2005-ben készült Az ökoszisztémák állapota az ezredfordulón című ENSZ-jelentésben és az Éghajlat-változási Kormányközi Testület 2007. évi jelentésében alkalmazott módszer alapjában hibás, és túlbecsülik a kihalási arányt – fejtik ki a kutatók, akik szerint a veszélyeztetett fajoknak a Természetvédelmi Világszövetség által összeállított vörös listája szintén felülvizsgálatra szorul.
Stephen Hubbell, a Kaliforniai Egyetem ökológiaprofesszora szerint a korábbi becsléseket általában 2,5-tel kellene elosztani. A kutató ezt matematikai bizonyítékokra és empirikus számokra alapozza. Ez jó hír, amennyiben több időnk marad a fajok megmentésére. Másrészt viszont újabb gond, mert a helytelenül elvégzett kutatásokat meg kell ismételni – mondta sajtótájékoztatóján a professzor.
Az új tanulmány sem vonja kétségbe, hogy a biológiai sokféleség veszélyben van - hangsúlyozták a szerzők, Stephen Hubbell és a kínai Fang-liang He, akik a számítási módszerek felülvizsgálatát szorgalmazzák.
Mivel a kihalás arányát igen nehéz közvetlenül mérni, a tudósok a fajok és a felület közötti kapcsolat indirekt megközelítését vették alapul, azaz egy adott felületen talált fajok számából becsülték meg, hogyan nő a fajok száma a terület növekedésével arányosan. A korábbi kutatásokban mintegy harminc éve a szakemberek az ellentétes irányban végezték el a számításokat annak felmérésére, hogy mennyi faj marad, ha csökken a terület. Hubbell szerint ez a módszer téves, az 1980-as években végzett számítások szerint ugyanis 2000-re a fajok felének már ki kellett volna halnia a Földön. Márpedig világos, hogy erről nincsen szó.
![](https://indexadhu.hit.gemius.pl/redot.gif?id=nSCbubuYpDWJZLZs0TssLrbt33Lk5kbipuiZrkg89G3.g7/stparam=skrjjshgja/fastid=eeorncrnbsilkneetelidigetojp/nc=0)