Pszichológiai hadviseléssel űzte el a parkolófoglalókat a Városháza
További Budapest cikkek
-
A kormány szerint autósüldözés folyik Budapesten
- Elkezdték a Széll Kálmán téri átjáró építését
- BKK: Leszállíthatják a budapesti járatokról a maszk nélküli utasokat
- Szombattól pótlóbusz jár az 1-es villamos helyett a Hungária és a Könyves Kálmán körúton
- A koronavírussal magyarázza a BKV, miért nem lesz idén nyáron sem klíma a 3-as metrón
Kevesen tudják, hogy Budapest közepén, a parkhiányos belvárosban egyáltalán nem olyan ritka a szabad terület. Néhány, az élhető városért küzdő aktivista észrevette, hogy a Városháza park mögött egy nagyjából két focipályányi üres placc terül el, amelyet a fővárosi hivatalnokok magánparkolónak használnak. A Városháza döntése érthető, hiszen a belvárosban ritka a parkolóhely, a hatalmas területen pedig nem csak a budapesti adminisztráció járműparkja fér el, de vendégül láthatnák ott még egy-két világváros vezetését, a limuzinjaikkal együtt.
Nézze meg videónkat az akcióról és a képzett biztonsági őrökről!
A Critical Mass szervezésében is részt vevő aktivisták ugyanakkor furcsának találták, hogy miközben a városvezetés 2005-ben egy apró területet nagy hírveréssel a városlakók rendelkezésére bocsátott Városháza park néven, a maguk számára kétszer akkora részt kerítettek el. Hogy rámutassanak a visszás helyzetre, a jórészt városi biciklista körökből kikerülő csoport illegális akciót hirdetett meg. A résztvevők hétfő délután demonstrációs céllal bemásznak a parkolóba, és ott a rendőrök érkezéséig olyan tevékenységekkel ütik el az időt, amilyeneket szívesen űznének egy működő parkban.
A terv egyszerű volt és hatásosnak tűnt. A nagyjából húszfős csoport egy létra segítségével gond nélkül jutott be a területre, és ott gyorsan a Macskafogó zárójelenetéből ismert képbe rendeződött. Labdák pattogtak, tollas ütők suhogtak, szappanbuborék szálldosott. A helyzetet csak az bonyolította, hogy agresszív rendőrök helyett nagypapás küllemű biztonsági őrök érkeztek, akik lökdösődés helyett szomorú lamentálásba fogtak.
Lehet itt emberkedni – motyogta az egyik – ő nem tud mit csinálni, persze, hülyéskedjenek csak a fiatalok, őt másnap kirúgják, a gyerekeit meg majd nem tudja eltartani.
Az aktivisták sziklaszilárd érvekkel jöttek. A 2005-ben létrehozott Városháza parkot már a kezdetektől építhették volna háromszor akkorára. Az, hogy mindez ideiglenes, nem magyarázat. Az ide tervezett pláza és hivatali központ, a Városháza fórum eddig csak a tervpályázatig jutott. A neves Egeraat terve nyert ugyan, de a beruházás két éve nem jutott előbbre, és egyáltalán nem úgy tűnik, hogy az városházi álmokból a közeljövőben lesz valami. Ideiglenesen, öt-tíz évre pedig örömmel használnák a parkosított területet a városiak.
A parkolót ráadásul olyan hivatalnokok tartják fenn, akik jobb- és baloldalról egyaránt az élhetőbb város, a több zöldterület és a forgalomcsillapítás jelszavaival kampányolnak.
Mindez azonban nem számított, amikor az őrök megtörten csóválták a fejüket, és azt ismételgették: „csak csináljanak belőlünk bohócot.” A tollasozók leeresztették ütőiket, a pokrócról összecsomagolták az elemózsiát, a szappanbuborékok elhalványultak, és a társaság elkullogott. Mi pedig elismeréssel adóztunk a városvezetés lélektani hadviselésre kiképzett őreinek. De nem mertünk a szemükbe nézni, mert mi éreztük magunkat rosszul.