Mindig új fogat növesztettünk, haraptunk
További Vízilabda cikkek
-
Nagyon fájdalmas a búcsú, a magyar válogatott alapembere távozik csapatától
- Horvát, georgiai és selejtezős ellenfele lesz a címvédő FTC-nek
- Benedek Mór remek vízilabdázó, de nem csak belőle áll a világbajnok U18-as pólóscsapat
- A szerbek legyőzésével védte meg vb-címét a korosztályos magyar pólóválogatott
- A magyar válogatott első nekifutásra kikapott az amerikai csapattól Kaliforniában
A négy olimpiai bajnokkal felálló Eger a bajnoki döntő első meccsén veszítette el veretlenségét, miután a Vasas 8-7-re nyert a fővárosban. A visszavágón az utolsó, mindent eldöntő negyed előtt még a címvédő Vasas vezetett 6-5-re, de az Eger innen három gólt lőve fordított, és megnyerte története első bajnoki aranyát.
„Tudtuk előre, hogy menny vagy pokol. Olyan felfokozott elvárások voltak velünk szemben, hogy gyakorlatilag belemenekültünk a győzelembe” – mondta a csapat elnöke, Halmos R. Péter.
„Egy ilyen kisvárosnak óriási dicsőség ez. Nem véletlenül nyertük meg az alapszakaszt, és simán a rájátszást is. Jobb csapat vagyunk, nem feltétlenül jött ki az, hogy mennyivel” – folytatta a klub honlapján.
A Pekingben győztes Kis Gábor bevallotta, sírt a medencében az ünnepléskor, és hogy már csütörtökön vagy pénteken meg fogják műteni. „Számomra az utolsó negyedbeli fordításon múlt, hogy ez az év jelent-e valamit”.
„Egyik csapat sem játszott jól, inkább nagy volt a harc, a küzdelem, de ez az első meccsre is jellemző volt. Ott azért inkább voltak szép gólok, de most tényleg egy igazi víziharc volt. Úgy érzem, az utolsó volt az egyetlen jó negyedünk” – fogalmazott a háromszoros olimpiai bajnok Biros Péter, aki már tizenhárom éve is egri játékos volt, majd Budapestre és külföldre ment, és lényegében azért tért haza, mert bajnoki címet akart Egernek.
Biros azt is mondta, hogy már tavaly is fogták a kupa egyik fülét, de akkor a Vasas még ki tudta szedni a kezükből.
Egerben hét éve építkeznek, folyamatosan erősítették meg a csapatot, a város szülöttét, Madaras Norbertet még így sem sikerült hazacsábítani az olasz Reccóból.
„Rettentő elégedett vagyok, és büszke, nem csak saját magamra, az egész csapatra, hiszen év elején összeállt egy nagyon jó, nagyon ütőképes csapat, de egyből elveszítettük az egyik centerünket, aztán a rájátszás előtt már a másikat is. A térdműtétemmel egy hónapot én is kihagytam. Borzasztó nehéz és viszontagságos év volt, amiben mindig tudtunk új fogat növeszteni, így harapni is, mindig át tudta venni a kieső ember helyét valaki más” – ezek már a szintén háromszoros győztes kapus, Szécsi Zoltán szavai.
A negyedik olimpiai bajnok, Hosnyánszky Norbert csak annyit mondott, győzött az igazság.