Negyedik aranya után hálátlanul fogadták itthon a vívóbajnokot
További Alapvonal cikkek
-
Nyíregyházi, békési és kaposvári pedagógusok lettek az ország kedvenc testnevelő tanárai
- Ennyit költenek a magyarok legkedveltebb szabadidős sporttevékenységükre
- Mi történik a magyar szurkolókkal a stadionokban?
- A sport felgyorsítja a felső vezetők karrierívét
- Amikor a kreativitás többet ér a pénznél, ott ismételten szót kértek a magyarok
Az 1908-as olimpián 21 győzelem kellett Fuchs Jenő győzelméhez, a kellemetlen hideg, szeles időben vívta ki az aranyérmet. Akkor éppen csak, a nyolcadik helyen került be a magyar csapatba. Négy év múlva 35 fokos hőség várt rá Stockholmban, és akkor egy győzelemmel rögtön a nyolcas döntőbe került.
Magyarország az olimpiák történetében 177 olimpiai aranyérmet szerzett. A tokiói olimpia július 24-i nyitányáig a győztesekről emlékezünk meg.
A nyolcas fináléban ugyan egyszer kikapott Fuchs - 12 ország 64 versenyzője nevezett be -, de elég könnyen szerezte meg önmaga negyedik olimpiai aranyérmét.
Az eredményei:
- Fuchs – Békessy Béla 3-0
- Fuchs – Mészáros Ervin 3-2
- Fuchs – Nedo Nadi (olasz) 3-2
- Fuchs – Tóth 3-1
- Fuchs – Werkner 3-2
- Fuchs – Földes 3-0
- Schenker – Fuchs 3-0
Az utolsó csörtére már nem volt szüksége, mert már nem voltak veszélyesek a riválisai. Három csörtét is egy találattal hozott, ami jól tükrözi, tényleg kötélből voltak az idegei.
A dobogón három magyar állt, ami előrelépés volt a négy évvel korábbi eredményhez képest, mert akkor a bronzot átengedték egy cseh versenyzőnek. Második helyen a csapatban nem vívó Békessy Béla végzett öt győzelemmel, aki négy év múlva meghalt az első világháborúban. Mészáros azért került a harmadik helyre, mert neki is öt győzelme volt, de a hét meccsen eggyel több találatot kapott, mint Békessy.
![fj01](https://kep.cdn.indexvas.hu/1/0/3150/31502/315023/31502303_cc7616502788386c8ebbabdee35fb882_wm.jpg)
Magyarországnak ez volt a 11. olimpiai bajnoksága, a korszak messze legeredményesebb és legsikeresebb sportolója volt tehát Fuchs. Hajós Alfrédnak és Halmay Zoltánnak volt rajta kívül két egyéni aranyérme. Ezért is figyelemre méltó, hogy ez a cikk megszületett Az Ujságban.
"Híresek vagyunk vendégszeretetünkről, de úgy látszik, csak az idegenekkel szemben vagyunk vendégszeretőek, a magunk embereivel pedig nem. Hetek múlva majd olvasni fogjuk, hogy például Amerika milyen fogadtatásban részesítette a stockholmi olimpiádon győztes versenyzőit, de bizonyára más ország sem fogja elmulasztani, hogy az olimpiádon győztes versenyzőit méltóan fogadja. Csak Magyarország hálátlan még olimpiai győzteseivel szemben, annak dacára, hogy olyan kevesen vannak."
Ezeket a sorokat Fuchs rideg fogadtatása ihlette, mert evezős klubjának képviselői ott voltak a pályaudvaron, a MOB, Budapest, a kormány vagy akármelyik parlamenti pártból senki sem ment elé. A nagy meglepetést szerző és nagyszerűen célzó Prokopp Sándort sokkal szívélyesebb fogadták pár héttel korábban.
A cikk megállapítja: lehetetlen ezen meg nem ütközni és fel nem háborodni.
„Nem csodálnám, ha Fuchs Jenő dr. a történtek után sutba dobná a kardját, de — mint hallom — őt e fajta csekélységek nem hozzák izgalomba. Hiszen londoni győzelme után is inkább bántották, mint ünnepelték, és most sem történt másképpen. Következetesek vagyunk. Hiszen elvégre megkapta már jutalmát Fuchs Jenő dr. Stockholmban, mit akar többet? Amilyen szerény ember Fuchs Jenő dr., ő bizonyára örül, hogy békében hagyták és nem molesztálták üdvözlő beszédekkel;
de — úgy gondolom — szégyene a magyar sportnak, hogy amikor négy év után akadna egy arra érdemes sportsman, akit dicsőíteni kötelességünk volna, nem akad senki az illetékes sportfórumok emberei közül, aki ünnepnappá avatná olimpiai győztesünk hazatérését. Szomorú állapotok ezek, és nagyon kíváncsi volnék megtudni, miért történt ez így?"
- így fejeződött be az írás.
Fuchs 1928-ban vonult vissza, amikor egy külön válogatót kellett vívnia Mészárossal az olimpiai csapatba másként nem kerülhettek be, és mindketten levonultak a pástról, hogy nekik erre már nincs szükségük.
1955-ben halt meg Budapesten, visszahúzódó életet élt, miközben legendák keringtek róla, hogy mennyire bátor aknaszedő volt a második világháborúban, majd zsidó létére munkaszolgálatosként német kitüntetést, vaskeresztet kapott, és hogy a háború után letartóztatták. Ezt később mind cáfolta Ungváry Krisztián történész.
A háromszoros olimpiai bajnok vízilabdázó Kiss Gergő dokumentumfilmet forgatott tavaly az életéről.
Rovataink a Facebookon